Syrjään heittämästäni työkalusta tuli Gilbertin lemmikki.
Mutta menetettyään kätensä, herransa ja kaiken muun tässä maailmassa,
siinä hän oli, seisomassa edessäni.
Kiitos kovasti.
Olet naiivi.
Aikasi on loppu.
Olisit voinut ehtiä, jos olisit tappanut minut nopeasti.
Pommi?
Vedä heti hätäjarrusta!
Se ei toimi! Yrittäkää vierasvaunun jarrua!
Vetäkää hätäjarrusta!
Mikä se oli?
Violet!
-Hoida toinen pommi! -Selvä!
Sain sen!
Violet!
GARDARIKIN IMPERIUMI HORMGARDIN PÄÄKAUPUNKI
LEIDENSCHAFTLICHIN LÄHETYSTÖ
Gardarik ja Leidenschaftlich -
tunnustavat toisensa tasa-arvoisiksi -
pitääkseen yllä maailmanlaajuista rauhaa ja turvallisuutta.
Molemmat kansakunnat jatkavat reilua kaupankäyntiä,
ja Leidenschaftlich tarjoaa hätäapua vuoden ajan -
hyvän tahdon osoituksena.
Vannomme kunnioittavamme tätä rauhansopimusta kansakuntiemme välillä.
-Sota on ohi. -Niin.
Mikä hätänä?
Vaikka se on ohi...
Vaikka sota on ohi,
poikani ei ole palannut kotiin.
Olen sanonut vaimolleni, että meidän pitäisi jo luovuttaa.
Mutta...
Ymmärrän.
Ymmärrän oikein hyvin.
Voitko laittaa kirjeeseen tämän?
"Kiitos, että synnyit pojaksemme."
Kyllä.
Ilmailunäytös.
Sellaista ei voitu pitää sodan aikana.
Jokainen odottaa sitä ensimmäistä kertaa viiteen vuoteen.
Aikaraja on huomenna, joten edessä on rankka työpäivä.
Teen parhaani.
Olen harkinnut kirjeen kirjoittamista.
Olin tanssija ennen kuin ryhdyin Dolliksi.
Monet sotilaat kävivät työpaikassani.
Monet heistä kuolivat.
Ajattelin kirjoittaa heille kirjeen.
Mikset sinäkin kirjoittaisi?
Minä...
En ole vieläkään kirjoittanut omaa kirjettä.
Sitten siitä tulee ensimmäinen.
Kirjoita tunteidesi pohjalta.
Seuraa sydäntäsi.
Sydäntäni.
Majuri.
Mitä?
Eikö minua enää tarvita?
Mitä sinä selität?
Siirretäänkö minut everstiluutnantti Hodginsin alaisuuteen?
Enkö enää koskaan saa käskyjä teiltä, majuri?
Kaipaatko käskyjäni noin kovasti?
Käskyt ovat kaikkeni.
Sinun ei enää tarvitse noudattaa käskyjäni tämän taistelun jälkeen.
Sinun ei tarvitse noudattaa enää kenenkään käskyjä.
Elä vapaana.
Onko tuo käsky?
Miksi? Miksi luulet, että se on käsky?
Luuletko,
että pidän sinua pelkkänä työkaluna?
Jos niin olisi, en olisi ottanut sinua huostaani.
En olisi pitänyt sinua rinnallani!
Sinun pitäisi tajuta se.
Olen poissa tolaltani... Minuun koskee, koska...
Majuri?
Sinulla on tunteita. Sinulla on sydän, kuten minullakin!
Jos ei ole, miksi sitten reagoit noin?
Kykenet ilmaisemaan tunteitasi!
Pelkäät minua juuri nyt. Et pidä siitä, kun sinulle huudetaan!
En tiedä.
Olet vihainen, koska olen epäreilu.
-En tiedä. -Älä valehtele!
En valehtele.
En ymmärrä sitä itsekään.
Minä -
haluan vain saada käskyjä teiltä.
Voin mennä minne vain, jos saan käskyjänne.
Siinä kaikki.
Olen pahoillani.
Mutta se on kivuliasta minulle,
kun tajuan, että pidät itseäsi pelkkänä työkaluna.
Koska minä tein sinusta sellaisen.
Mutta silti -
luotat minuun yhä.
Et ole tehnyt mitään väärää.
Taistelu alkaa parin tunnin päästä. Jutellaan tästä ensi kerralla.
Etkö pystynyt?
Minulla on tunteita.
Minulla oli niitä jopa silloin.
Mutten tiedä mitä...
Etkö tiedä, mitä haluat sanoa majurille?
Violet.
Aikaraja on tänä iltana,
mutta vien sen itse, jos kirjoitat sen aamuun mennessä.
Kirjoita kirje.
Vaikka se olisi vain yhden lauseen mittainen.
Niin?
Suokaa anteeksi.
Herra Bougainvillea tuli tapaamaan Violetia.
Kiitos kovasti.
Täällä.
Olet kirjoitellut kirjeitä ilmailunäytökseen.
Anteeksi, että vien aikaasi vapaapäivänäsi.
Ei haittaa.
Et ole tainnut käydä Leidenin-kartanossamme.
Mainitsen tämän, jottet ylläty,
mutta hänen muistinsa on yhä hatara.
Tässä on äitini.
Kuka olet?
Tässä on Violet.
Halusin, että tapaat hänet.
Ai niin. Hän on se, jonka hän halusi meidän ottavan huostaamme.
Saavuit vihdoin.
Kyllä.
Eikö Gilbert ole kanssanne?
Äiti, Gilbert...
Hän on kanssani.
Tuo on samanvärinen kuin hänen silmänsä.
Se on samanvärinen kuin silmänne.
Se on kaunis, eikö vain?
Kyllä.
En edes tiennyt sitä sanaa, joten en sanonut sitä aiemmin.
Mutta silmänne ovat olleet kauniit tapaamishetkestämme asti.
Se on kaunis.
Millainen suhde sinulla oli Gilbertiin?
Majuri otti minut huostaansa,
kasvatti minut -
ja antoi töitä.
Mutta...
Tiedän.
Hän kuoli Intensen taistelussa.
Kyllä. Pyysit hänet tänne sen takia, etkö vain, äiti?
Niin se oli.
Se ei ollut sinun vikasi.
Sinun ei tarvitse kantaa sitä taakkaa.
Diethard käski luovuttamaan Gilbertin suhteen.
Vaikka hän ei pysty siihen itse.
He olivat todella läheiset, kun he olivat nuoria.
Poikani on elossa.
Sydämissämme.
Siksi en ikinä unohda häntä.
Vaikka se voi olla kivuliasta, kannan häntä aina sydämessäni.
Koska nytkin -
rakastan häntä yhä.
Kyllä.
Violet!
Sinun on elettävä hänen muistonsa kunniaksi.
Elä.
Elä pitkä elämä.
Ja sitten kuole.
Se on viimeinen käskyni.
Minä -
en tarvitse enää käskyjä.
Gilbert ei kohdellut häntä kuin työkalua, kuten minä kohtelin.
Siksi vaikka hän menetti kätensä ja herransa,
hän ei ikinä menetä niitä tärkeitä asioita, jotka Gilbert antoi hänelle.
Onneksi sää on näin hyvä.
Leidenissa ei ole satanut lunta aikoihin.
Violet!
-Luculia. -Hienoa, että pääsit.
Sinulla oli varmasti kiire kirjoittaa ilmailunäytöstä varten.
Ei. Mutta kirjoitin monta kirjettä.
Kirjoitin ensimmäistä kertaa oman kirjeen.
Vai niin.
Minäkin kirjoitin kirjeen vanhemmilleni.
Se koskettaa heitä varmasti.
-Kiitos. -Minäkin kirjoitin yhden.
Tulevalle minälleni. Minusta tulee Leidenin... tai siis mantereen paras Doll.
-Aikamoinen unelma. -Entä sinä, Erica?
Mitä sinä kirjoitit?
Olen hiljattain alkanut pitää eräästä henkilöstä, joten...
-Kuka se on?! -Hei!
Haluatteko tietää, mitä kirjoitin omaani?
Kyllä.
Ai...
Kirjoitin kirjeen Hodginsille.
Mitä?
Kirjoitin, että minusta tulee vielä pomo.
Yritätkö saada työni?! Miten voit kirjoittaa sellaista?!
Paraskin puhuja. Haluatko kertoa, mitä sinä kirjoitit?
-"Isin tulevalle tyttärelle." -Milloin sait tuon?!
Lopeta!
Roskiksesi oli täynnä luonnoksia, isi.
Älä kutsu minua isiksi!
Isi.
Lopettakaa!
"Isi odottaa, että synnyt.
Rukoilen, että kasvat terveenä.
Että löydät onnellisuuden.
Että rakastut johonkuhun, joka rakastaa myös sinua.
Ja että tulevaisuutesi ja lastesi tulevaisuuden maailma -
ei sisällä konflikteja, vaan se on täynnä onnellisuutta."
Kaikkien ihmisten tunteet putoilevat taivaalta.
Violet.
Majuri.
"Rakkaalle majuri Gilbertilleni.
Miten voit?
Toivottavasti hyvin.
Missä olet juuri nyt?
Toivottavasti et ole stressaantunut.
Kevät, kesä, syksy ja talvi.
Monta vuodenaikaa on kulunut,
mutta odotan yhä paluutasi.
Ensin en ymmärtänyt.
En ymmärtänyt tunteitasi.
Mutta aloin oppia asioita tunteista,
kiitos tämän uuden elämän, jonka annoit minulle.
Kirjoittamalla kirjeitä muille. Tapaamalla ihmisiä.
Uskon, että olet yhä elossa jossakin.
Siksi jatkan elämistä.
En tiedä, mitä tulevaisuus tuo tullessaan, mutta minä vain elän.
Jos me vielä tapaamme, kertoisin sinulle tämän.
Nyt ymmärrän, mitä "Minä rakastan sinua" -
tarkoittaa.
Violet! Sait uuden pyynnön! Sillä on kuulemma kiire!
-Benedict, keitä teetä. -Miksi minä?
Violet, uusi asiakkaasi odottaa.
Tulen pian.
AUTO MEMORY DOLL
JA "MINÄ RAKASTAN SINUA"
Mukava tavata.
Matkustan minne tahansa täyttääkseni toiveenne.
Auto Memory Doll -
Violet Evergarden palveluksessanne.
UUSI PROJEKTI VAHVISTETTU
Tekstitys: Jerry Savolainen